# Psihoterapija in svetovanje | Mag. Hermina Merc

# Psihoterapija in klinično psihološko svetovanje

Specialistični klinično psihološki pregledi, strokovno klinično psihološka mnenja in izvidi namenjeni za odrasle, otroke, mladostnike in starejše ljudi, kot strokovna pomoč vrhunskega strokovnjaka psihoterapevta in specialista kliničnega psihologa - področje Štajerske, Maribor, Podravska regija in celotna Slovenija.

Verjetno se strinjate, da življenje vsakogar testira, a četudi boste nerazumljeni, bodite neustavljivi, in nikoli ne odnehajte. bodite hrabri. Psihoterapija pomeni poglobljeno psihološko delo na sebi in spoznavanje sebe skozi celostno usmerjeno psihoterapijo, in to pomeni, da začnete živeti tako, da druge inspirirate, ne pa impresionirate.

Že Bruce Lee je govoril, da če želimo biti srečni in uspešni, je pravilo št. 1: najprej spoznaj samega sebe, preden spoznaš svet. In bodi hraber. kajti če ne spoznaš samega sebe, te bo kdo drugi z lahkoto naredil takšnega kot on hoče, da ti si. A sprejeti je potrebno lastno odgovornost, ne pa ostajati pasiven, lenoben, ali ostajati v »coni komforta«. imej hrabrost, da se začutiš, da se spoznaš in stopaš na pot sprememb. Ko se spoznavaš, se začneš spreminjati od znotraj, spreminjaš pa tudi svoje vedenje, saj si dojel nekatere impulse, ki ti ne služijo več. in tako dejansko ozaveščaš svoje življenje in pristne danosti – avtentične darove, ki so v tebi, a tega ne živiš.

V psihoterapiji z ozaveščenim psihoterapevtom skozi delo na sebi in opazovanje samega sebe in svoje osebnosti, imaš možnost spoznavanja samega sebe. In v tem tvojem procesu prebujanja, spoznavanja samega sebe in zato svojega nenehnega razvijanja od znotraj navzven, ti je ozaveščen psihoterapevt lahko v resnično empatično podporo in pomoč. Daj, opogumi se in naredi prvi korak k odločitvi za psihoterapijo - da se premakneš z mesta, kjer si zdaj. Nato naredi naslednji korak. in potem še naslednjega, in stopaj naprej…vedno naprej! na poti tvojega življenja.

## Psihoterapija in klinično psihološko svetovanje za posameznike, skupine, družine, partnerska psihoterapija in supervizija.

KOT STROKOVNJAK PSIHOTERAPEVT IN SPECIALIST KLINIČNI PSIHOLOG – PODROČJE MARIBOR, ŠTAJERSKA, SLOVENIJA, VAM SKOZI AVTORSKE ČLANKE IN RAZMIŠLJANJA V BLOGU, PREDSTAVLJAM VELIKO PRILOŽNOSTI IN MOŽNOSTI, KAKO VAM LAHKO STROKOVNO POMAGAM.

Vsaka bolezen ima v osnovi psihični razlog. V našem organizmu se zgodijo številne kemijske reakcije, izzvane z negativnimi čustvi, ki naruši harmonične vibracije, kar oslabi organizem. In pri tem ni pomembno, kako stresne stvari se dogajajo okoli vas in na zunaj, temveč je za vas edino pomembno, kako se vi odzivate in soočate z neugodnimi dogajanji, ki jih življenje prinaša.

Za nastanek in poglabljanje stresa in travme ni glavno vprašanje sam dogodek oziroma dogajanje, temveč naše reakcije nanj. Dalj časa, ko te naše reakcije na stres ali travmo trajajo, bolj zamešajo, otežujejo življenje, lahko nas ohromijo, ali povzroče bežanje v bolezen. Fizično telo namreč nosi vse tisto, kar misli ne morejo predelati.

Resnica o našem otroštvu je namreč shranjena v našem telesu, pa četudi jo skrivamo globoko v sebi ali pa jo potiskamo proč od sebe. Intelekt je na nek način mogoče varati, s čustvi lahko bolj ali manj manipuliramo, spomin je mogoče nekoliko zabrisati, fizično telo pa morda za nekaj časa prevarati s tabletami. Vendar nam naše telo nekega dne izstavi račun, kajti telesa se ne da podkupiti, saj telo ne sprejema kompromisov, vsaj na dolgi rok ne zmore tega, in telo nas bo skozi neravnovesje zdravja - psihofizično problematiko mučilo vse dotlej, dokler se ne bomo nehali izogibati resnici.

Naš notranji glas nas vodi in raziskuje med umom, čustvi, dušo in telesom, in nas uči zaznavati in prepoznavati informacije, kje vse je v nas zdravstveno neravnotežje, zato je potrebno prebuditi in ozavestiti v sebi prirojeno moč za ozdravljenje.

Ljudje sicer želijo najti poti do zdravja, a jih ustavita strah, dvom in občutek krivde. Bojijo se in so notranje negotovi, z občutki krivde, kajti lahko bi se zmotili, poželi negativna čustva drugih. Ta notranja negotovost in ne zavedanje sebe pa nam pogosto zaprejo vrata do naših lastnih izvorov znanja, ki so v nas, da prebudimo svoje prirojene moči za ozdravljenje, in za samospoznanje in ozaveščanje tega, kaj resnično potrebujemo za dosego celostnega zdravja.

Ne branite se od čustev, ne branite se (za)čutiti, čustva so naši zavezniki, ne pa ne-prijatelji. Zato moramo nehati bežati od sebe.

Dovolite si, da spoznate in aktivirate nove pristope za celostno zdravje. Pravo odkrivanje se nam dogaja, ko s pozornostjo že na male detajle kombiniramo hrabrost, logiko in intuicijo. Intuicija je lahko dober kompas.

Zato ne ignorirajte notranjega glasu. Naša odprtost do novega – nepričakovanega za najdenje resnične pomoči zase, ko smo v stiski, stresu, težavah, bolezni - v čustvenem, psihičnem, telesnem, zdravstvenem neravnovesju, nam lahko odpre vrata priložnostim, ki jih nismo mogli planirati vnaprej.

Spoštovani obiskovalci moje spletne strani Hermina Merc, psihoterapevt in klinični psiholog specialist, za naš najbolj optimistični začetek sodelovanja, vas želim spomniti tudi na bistven osebnostni potencial za naš neskončni razvoj, ki se v vas odpira skozi skupno klinično psihološko in psihoterapevtsko sodelovanje, z menoj, za vaše najrazličnejše življenjske situacije in dogajanja, saj delujem kot celostni - integralni psihoterapevt in specialist klinični psiholog.

### PSIHOTERAPIJA Z OZAVEŠČENIM PSIHOTERAPEVTOM

- nenehno poteka v smeri človekovega neskončnega razvoja. Ljudje smo kompleksni, hkrati živimo in funkcioniramo na mnogih nivojih. zato se v psihoterapiji človeka tako tudi obravnava. Vloga ozaveščenega psihoterapevta je podpreti klienta, da je pripravljen z večjim zaupanjem kot do sedaj spoznati sebe in ugotoviti, na katerem nivoju je vzrok za njegovo stanje neravnotežja v življenju, pa naj gre za določeno energijsko blokado, duševne stiske, boleča čustva, boleče spomine, napornih stresnih situacij, občutke ogroženosti zaradi neugodnega zdravstvenega počutja in/ ali nerešenih travm oddaljene ali nedavne preteklosti, kar vse pogosto direktno vibrira na sedanje podaljšano zdravstveno in duševno stisko človeka. In če delujete v psihoterapevtskem procesu dela na sebi z večjim zavedanjem – iz srca, in z zaupanjem ter s hrabrostjo odpirati, prevetriti poti, po katerih potujete, vam vaša duša, pravzaprav pa kar vaša celovita osebnost nenehno odstirata »sence« na vaših življenjskih poteh, kar vas seveda pripelje v notranjo transformacijo, in v razreševanje – k rešitvi vaših konkretnih težav, stisk, problemov, nalog, ciljev. Kot ozaveščen psihoterapevt vam želim tudi povedati, da smo vsi nenehno v procesu učenja in razvoja, ki ga jaz imenujem - naš večni razvoj. In vedite: jaz vas ne učim ničesar! Samo pomagam vam, da izrazite sami sebe! Da boste resnično sijali navzven, zasijte od znotraj…

### Psihoterapija z ozaveščenim psihoterapevtom

Pomembno je doumeti, da psihoterapija deluje s fizično energijsko, psihološko in duhovno komponento. V nas spodbuja pristno praktično spoznavanje samega sebe in delov naše osebnosti, kot so fizično telo, duša, duh in zavest, ki so postali skozi naš tok dogodkov - dogajanj v življenju - atrofirane ali neuporabljene. Razumite, da se ni mogoče osvoboditi svojih neugodnih občutkov, stisk, nezadovoljstva, strahu, "jeze", ki jo imamo na drugega človeka, ali na družino, na našo okolico in do sveta, ter občutkov krivde in razmišljanj o morebitnih bodočih neugodnih življenjskih scenarijih, saj nam ni razumljivo oziroma nam je nejasno - prikrito, zakaj se nam to sploh dogaja, in zakaj se počutimo tako čustveno psihično, velikokrat pa tudi telesno fizično energetsko zelo neugodno, absolutno pa brez radosti v duši. Doumeti je važno, da ne gre za karmo, kot je sedaj moderno reči, temveč naša zavest deluje tako, da nas želi zaščititi, zato v operativnem spominu ne moremo zadržati vseh informacij. nekatere negativne izkušnje, spomini, čustva in razmišljanja gredo v neko plast v človeku, kjer se nabirajo, nabirajo, nabirajo... Na našo žalost pa se tam ne morejo kar same predelati, preoblikovati, osvobajati , saj ostanejo v "oklepu - v kletki" zavesti. Mi namreč lahko te naše neugodne izkušnje, razmišljanja in čustva prepoznavamo, jih preoblikujemo, se jih osvobajamo le - z zavestjo, z našim iskrenim namenom, da to želimo aktivno razreševati, kar psihoterapevtsko delo na sebi z ozaveščenim psihoterapevtom tudi predstavlja. Harmonični razplet katere koli življenjske situacije, za poiskanje več empatije do samega sebe in do vsega okoli sebe, za najdenje pristne ljubezni in življenjske radosti v samem sebi in tudi do sveta , pa je odvisno od naše motivacije in od naše volje in hrabrosti, da rešimo svoje težave, ki jih jaz imenujem - naloge, ki nam jih postavlja življenje. Problemi so torej naloge - naloge pa je važno raz-reševati - rešiti.

### SPOZNAVANJE SAMEGA SEBE SKOZI PSIHOTERAPIJO Z OZAVEŠČENIM PSIHOTERAPEVTOM!

- pomeni subtilno delo na samem sebi in na svojih notranjih potencialih, in takšna psihoterapija ima pomembno vlogo v življenju modernega človeka, ki prepoznava izjemno pomembnost notranjega ravnotežja, miru in povezanosti s samim seboj ter z najdenjem svoje lastne moči in življenjske radosti. Odkrivanje notranjega ravnotežja in miru v povezanosti s svojo zunanjo dinamično osebnostjo skozi spoznavanje samega sebe v psihoterapevtskem procesu zelo pozitivno in optimistično vpliva na tretiranje tako rekoč kakršnih koli zdravstvenih težav in neravnovesij. V psihoterapiji s subtilnim psihološkim ukvarjanjem s samim seboj delujemo v času in prostoru tam, kjer je za nas potrebno, da se sprostimo in osvobajamo - od samega sebe- lastnega ega in ugajanja tujim pričakovanjem, od časa in hitenja, od skrbi, od miselne in fizične napetosti, od neugodnih čustev, razmišljanj in spominov, skratka od notranjih in zunanjih borb vsakodnevnega življenja. Takšna psihoterapija dobesedno regenerira in pomlajuje naše telo, dušo, duha in zavest, skratka pomaga harmonizirati celotno človekovo osebnost.

### NEDAVNO SEM PREBRALA MISEL, V KATERO ZELO ZAUPAM, KER POUDARJA, »DA JE PRAVA MEDICINA VSE TISTO, KAR ČLOVEKU POMAGA, DA SAMEGA SEBE POZDRAVI«.

Pa da, vi sami premikate ozdravljujoče procese v samem sebi. vse ozdravljujoče moči so že v vas, in vi jih lahko enostavno aktivirate skozi spoznavanje samega sebe v psihoterapevtskem procesu. Ob pomoči in podpori ozaveščenega psihoterapevta lahko prepoznavate, odkod so signali v vašem telesu, umu, duši in duhu, ki vam mešajo ter rušijo balans v vašem življenju, in vam prepogosto dobesedno ne puste spati. Za resnično ozdravljenje je pomembno, da jih spoznate, prepoznate in se osvobodite - vseh tistih kanalov, skozi katere prihajajo negativne neželjene informacije in doživljanje. Vse to je tako lahko in enostavno. Samo odprite se v psihoterapevtskem delu na sebi, da spoznate in začutite ljubezen do sebe, samospoštovanje, hrabrost in radost, in prebudite sebe in svojo autentično osebnost, svoje resnične potenciale. In prav zaradi teh dejavnikov in dejstev mi lahko ozdravimo sebe, dogodki v našem življenju se harmonizirajo, ljudjje, predmeti, rastlinski in živalsi svet, ki nas obkroža pa se začno preobražati v ustvarjalno dinamično resničnost in radost našega življenja.

> Naj podelim z vami dragoceno misel, ki jo omenja tudi Eckart Tolle, da »je trpljenje neobhodno, dokler ne doumete, da je nepotrebno.«

Pa da… resnica o našem otroštvu je shranjena v našem telesu, in četudi jo prikrivamo, skrivamo, odrinjamo od sebe, se ne bo spremenila. Ampak naše telo ne sprejema opravičevanj, in tudi ne kompromisov, vsaj na daljši rok ne zmore tega, in nas bo mučilo, dokler se ne bomo pripravljeni soočiti in spoprijeti z resnico o svojem otroštvu, o svojem življenju. Tisti, ki želi spremeniti življenjski tok, ki ga imenujemo usoda, je potrebno, da spremeni sebe in svoj značaj, svojo osebnost. Mi namreč porabljamo ogromno ogromno ogromno svoje energije za borbo z usodo, ko se trudimo spremeniti svoje življenjske dogodke in situacijo na zunanjem planu, pri tem pa v istem času ničesar ne spreminjamo v našem notranjem svetu. Nekaj časa je sicer mogoče tako manipulirati in varati samega sebe, da lahko izboljšamo svojo usodo, ne da bi spoznali in spremenili v svoji osebnosti in značaju, kar je pomembno spremeniti. Ampak naše telo in duh, pravzaprav kar naša celotna osebnost bo nekega dne izstavila račun. Človek ima neharmonično zdravstveno stanje in bolezenske težave, če v življenju ne pridobi potrebnega znanja, spoznanja, zavedanja in zavesti o samem sebi. Bolj kot je človek nesiguren, slabše oziroma manj je sposoben, da prenese negotovost; zato ima močno potrebo, da kontrolira svojo prihodnost in da planira vsako svojo potezo. - Čeprav on to sebi običajno želi pojasniti kot posledico svoje odgovornosti. Ena od stvari, ki jih prinese psihoterapevtsko delo na sebi je tudi spoznanje in ustvarjanje psihične zrelosti, zaradi katere postane človek sposoben, da vse bolj realno vidi realnost in da se začuti usposobljenega, da pristno avtentično reagira in da se znajde tudi v nekaterih nepredvidenih - nepričakovanih situacijah, s čimer bo postal manj tesnoben, občutil pa bo psihično in tudi fizično razbremenitev in notranji mir. In seveda tudi radost v življenju. Vsako zdravstveno neravnotežje, imenovano bolezen je v bistvu temni madež, ki se pojavi zaradi pomanjkanja znanja in zavedanja, prenizke zavesti. Zavest pa je v bistvu celo telo človeka. Torej, če človek zboli in trpi njegovo celovito zdravstveno počutje in stanje, tako na telesnem kot duhovnem nivoju, se to prvenstveno poraja v njegovi zavesti, šele zatem rezonira - odmeva v njegovem fizičnem telesu. Dragi vsi, vedite da spoznavanje samega sebe v psihoterapiji - je trajni proces ozaveščanja in osvobajanja travm, stisk, tako na zdravstvenem telesnem kot na duhovnem nivoju, ki so vas odcepila od vaše pristne avtentične narave, da ste postali na nek način sužnji lastnih strahov, frustracij, neugodnih misli, spominov, občutkov in čustev, ki se lahko osvobode in transformirajo skozi psihoterapevtsko delo na sebi z ozaveščenim psihoterapevtom. In še nekaj želim povedati: vaša celostna preobrazba se ob tem dogaja enostavno, z lahkoto, je pa izredno močna in učinkovita. Da boste resnično sijali navzven, Zasijte od znotraj…

## STRES JE UPIRANJE SPREMEMBAM

Če postajajo nemir, napetost, utrujenost, brezvoljnost in pomanjkanje radosti stalni spremljevalci našega življenja, je čas, da se zaustavimo in poiščemo globlji stik s seboj. Kljub hitremu, frenetičnemu vrvenju življenja okoli nas, namreč ni treba, da podležemo stresu. »Stres je v osnovi odpor proti spremembam. Ko se stvari spreminjajo, mi pa ne želimo narediti spremembe pri sebi, ki je potrebna, bomo izkušali stres tako dolgo, dokler se bomo upirali spremembi. V življenju pa moramo biti pogumni, ni nam potrebno čakati na prebuditev do starosti. Biti moramo zelo živi in igrivi, kar pomeni tudi tvegati, da bomo morda prepoznali in občutili stvari, dogodke, spomine, ki jih ne želimo, in za katere smo mislili, da jih nikoli ne bomo čutili,« pravi Hermina Merc, magistrica klinična psihologinja specialistka in psihoterapevtka z evropsko diplomo ter supervizorka Evropske akademije za psihosocialno zdravje in razvijanje ustvarjalnosti iz Nemčije (EAG Fritz Perls Institut). Sodobno življenje , ki ga vodi diktat iskanja užitkov in pretirane dejavnosti ter s tem samoizčrpavanja, terja svoj davek: čedalje več ljudi pestijo psihosomatske bolezni, ki na daljši rok vodijo v izgorelost. Ljudje se s stresom spoprijemajo na različne načine. Nekateri se zatečejo v šport, drugi tlačijo bolezenske znake s poživili, ki začasno dvignejo razpoloženje ali pa si olajšajo dušo v pogovoru s prijatelji, tretji spremenijo življenjski slog, si vzamejo več časa za sproščanje in preživljanje v naravi ...

»Sodobna družba od ljudi pričakuje, da bodo zmogli hitreje misliti, več delati, se odlikovati v vsem, česar se lotijo. Tudi naša pričakovanja do sebe so vedno večja, tako da postaja vzrok za stres pravzaprav vse, česar se lotimo. Nekateri pravijo, da lažje delajo pod »pritiskom«. Če se naprezamo v okviru svojih zmožnosti, bomo morda uspešni, če pa se naprezamo izven tega okvira, se bomo znašli pod fizičnim in/ali psihičnim pritiskom. Dokler se z rahlim povečanjem pritiska dviga tudi raven adrenalina, se lahko naša učinkovitost res izboljša. Ko pa adrenalin doseže določeno raven, se pritisk neizogibno spremeni v obremenitev, in naša učinkovitost začne strmo padati, kar privede do notranje napetosti, porušenega ravnotežja, dokler končno ne doseže točke zloma. Organizmu namreč zmanjka energije za obnovitev telesnih celic. Ko ljudje prehodijo pot od utrujenosti do izčrpanosti, so na robu zloma, saj mislijo, da bodo dodatne pritiske zmogli, če se bodo še dodatno potrudili, in namesto da bi učinkovitost rasla, pada,« pravi Hermina Merc, ki pri svoji zasebni klinični psihološki in psihoterapevtski praksi tudi s protistresnimi programi, pomaga ljudem, da si spet povrnejo notranje ravnovesje, mir in vitalnost. Opaža, da večina ljudi prva znamenja bolezenskega procesa zazna kot zmerno nelagodje v splošnem počutju ali v določenih delih telesa, a ga sprejema kot sestavni del življenja ali pa se izgovarjajo na leta. Duševno preutrujeni ljudje so večinoma ljudje, ki so na begu pred samim seboj. In četudi se morda ne zavedajo, da so v stresu, se ta vselej nekje odraža. Neravnotežja se najprej pojavijo v trebušnem in prsnem delu, šele kasneje se razširijo v celičje. Tako strah in stres občutno prizadeneta kakovost bivanja in krajšata življenjsko dobo. Čeprav se zdi, da stres prihaja vselej od zunaj, so korenine problema v naši notranjosti: v našem zaznavanju, pričakovanjih, prepričanjih in potrebah, je prepričana Hermina Merc. V svoji praksi srečuje tudi mnogo ljudi, ki doživljajo stres kot izkušnjo živosti, budnosti, občutenje adrenalina. Kadar ne čutijo adrenalinskega vrhunca, postanejo nemirni, razdražljivi, tako rekoč hkrati pa postanejo tudi brezvoljni in malodušni. A s tem ko človek troši svojo življenjsko energijo na vseh ravneh, sčasoma ne čuti več zadovoljstva z naravnim tempom življenja, pravimo, da izgubi občutljivost za svojo pristno naravo. Tak človek ne zna več izpolnjeno živeti današnji dan in se veseliti drobnih dogodkov in stvari. V njem zeva praznina, ki jo nato kompenzira z zunanjimi materialnimi nadomestki: nakupovanje, hrana, odnosi, storilnostna fizična vadba, alkohol, protibolečinske tablete, gledanje televizije, telefoniranje, internet, prekomerno vdajanje najrazličnejšim užitkom. Takšno trošenje svoje energije v človeku sčasoma izzove kronično utrujenost, človek ima občutek, da je izžet, težko je miselno zbran, pešati mu začne tudi spomin, začne mu primanjkovati moči in volje za delovne obveznosti, razlaga psihoterapevtka.

Izgorelost pa ni samo odgovor človeka na obremenitve ali strese zgolj v osebnem življenju, temveč tudi na delovnem mestu. «Za zadovoljstvo pri opravljanju nekega poklica je pomembna usklajenost osebnosti človeka in zahtev delovnega mesta oziroma poklica. Če gradimo poklicno identiteto na doseganju nerealističnih poklicnih ciljev, to zagotovo privede v razočaranje in ustvarjanje neugodne podobe o samem sebi. Poklicni ideal je namreč nekaj, k čemur sicer res težimo, nikoli pa ga v popolnosti ne dosežemo. Zanimivo je pojmovanje izgorelosti, ki jo nekateri vidijo le kot posledico pretiranega, obremenjujočega dela. Enako pomembno zame kot psihoterapevta je, če ne celo bolj, razumeti izgorelost kot posledico izgube predanosti delu zaradi izgube moralnega smisla lastnega dela. Človek se odloča za nek poklic, recimo za neko delo iz občutja, da bo lahko deloval in strokovno vplival na svoje delo. Za določeno poklicno področje pa se usmeri ne zgolj v prizadevanju, da bo učinkovit in uspešen, temveč običajno tudi iz občutka, da je sposoben vstopati v medosebne odnose z ljudmi na takšen način, da bo lahko na ljudi vplival. Če pri svojem delu iz različnih vzrokov začutimo, da nam to (več) ne uspeva, se lahko prične proces izgorevanja na fizičnem in/ali psihičnem nivoju. Ker pa človek sebe in svojo delovno učinkovitost prepogosto prepoznava le skozi povratne informacije, teh pa ni ali pa so negativne, sčasoma izgineva njegov občutek o lastni strokovni usposobljenosti in potencialu.«

Ni ene razlage niti ene rešitve in metode za težave. Zagotovo pa je, da prav psihoterapevtsko delo neizbežno vodi k spremembam in odpravlja inercijo, ki se kaže kot zastala energija v telesu, obrambni zid okrog čustev ali neprožna prepričanja v umu. Psihoterapija pa pomaga odpraviti tudi mišične zakrčenosti, ki so posledica posameznikovega odzivanja na življenjske stresne okoliščine in/ali izgorelost. Druga precej razširjena težava, ki preprečuje izpolnjeno življenje, pa je strah pred novim, neznanim, spremembami. »Mnogo ljudi je težko navdušiti za resnične spremembe. Ne odpirajo se niti sebi, niti svetu, skrivajo se pred neznanim – novim –drugačnim. Ljudje ostajajo v starih osebnostnih vzorcih in podoživljajo stare travme, ker niso prožni, vseskozi počnejo stvari enako: govorijo, hodijo in občutijo na enak način – z omejenim razponom čustev, zato tudi njihova težava ostaja ista. To ni naravno. Vsak trenutek imamo možnost, da si dovolimo izraziti se skozi občutja, ki jih nismo vajeni. Lahko pa odlašamo, češ da je nekaj pretežko ali da ni mogoče. Ljudje pogosto tudi tako mislijo, saj je sodobna družba programirana, da spremembe zahtevajo (pre)več časa in/ali da Nam ne bo uspelo. In zaradi tako nizkega zavedanja samega sebe in svojih razvojnih potencialov takšne ljudi prepogosto spremlja vsiljen nemir in slabo počutje, saj se ne učijo biti soustvarjalci, temveč ostajajo le pasivni opazovalci svojega življenja.«

Sodobni človek bi si duševno ravnotežje najraje kupil po primerni ceni. »A to ni mogoče, saj mora temelj biti lastna izkušnja, osebnostno doživetje in notranji uvid. Osupljivo je, ko se nekega dne zavemo in sprejmemo, česar ne moremo spremeniti, in da smo kot odziv na to sposobni spremeniti sebe. Do resnične spremembe mora priti znotraj, ne zunaj,« je prepričana psihoterapevtka. Če torej želimo v življenju kaj narediti, če želimo svoje življenje osmisliti, se moramo prebuditi. In psihoterapija nam je lahko pri tem v veliko pomoč. »Psihoterapija pomaga prebuditi sebe, začutiti sebe skozi občutek in globlje zavedanje. Ko zaupamo svojim občutjem, se začnemo spreminjati, preobražati, rasti. V psihoterapevtskem procesu ne razmišljamo o življenju in težavah dualistično: dobro – slabo, vredno – nevredno, črno – belo, temveč v širši perspektivi: dobro in slabo hkrati. Torej je potrebno pogledati za zunanjost nekoga ali nečesa in imeti uvid v globlji pomen nečesa, ne pa soditi ali dajati vrednostnih ocen,« poudarja Hermina Merc, ki pri odkrivanje samega sebe in svojega življenjskega sveta, soočanju z življenjskimi strahovi in iluzijami, subtilno in vedro odpira ljudem vedno nove perspektive, pri čemer kot pomoč svojemu psihoterapevtskemu delu uporablja tudi aktivne metode psihofizičnega in energetskega sproščanja telesa in duha v skupini ali individualno, prav tako pa tudi terapevtski sprostitveni ples ter zvočno terapijo z gongi.

Prvi terapevtski pripomoček pri vseh težavah duševno – telesnega področja je, da začnemo zdravljenje pri telesu. »Možnosti je ogromno: hoja, tek, plavanje, terapevtski ples, taoističnain energetska vadba, joga, trening dihanja, progresivno mišično sproščanje, metode globoke relaksacije ipd. Na primer, poglobljena vadba progresivne mišične relaksacije omogoča ciljano usmerjanje pretoka energije v telesu in vseh organskih sistemih, na ta način se sproščajo napetosti, pa naj gre za mišično, čustveno ali psihično zakrčenost. S tako poglobljeno vadbo tudi spodbujamo uravnoteženje in vitaliziranje telesa, uma in duha. Če namreč hočemo v življenju in pri delu uživati, moramo vzdrževati visoko raven energije.«

Hermina Merc klientom , ki so napeti in zakrčeni, pogosto predlaga ob psihoterapiji, tako imenovano bimodalno terapijo, to pomeni kot možnosti za samozdravljenje tudi terapevtski sprostitveni ples, dihalne vaje, energetske vaje, taoistično vadbo, jogo, sofisticirane borilne veščine kot aikido, tai chi, kung fu. Na ta način opogumlja klienta, da sam v organizirani skupini ali v bimodalni terapiji naredi nekaj zase, tako da začne eksperimentirati in poskušati nove možnosti vedenja, kar skoraj po pravilu pripelje do tega, da so psihoterapevtski cilji hitreje doseženi. Psihofizični trening globokega sproščanja, ki ga izvaja, pogosto deluje na klienta kot podlago za osvobajanje napetosti, vendar kot psihoterapevt ne more zaobiti tudi ubesedene predelave problemov, ki so vzrok te napetosti. To pomeni, da je ponavadi nujno potrebno tudi psihoterapevtsko, na konflikte osredotočeno delo na sebi, ker se sicer globoko zakoreninjene zakrčenosti ne morejo trajno razrešiti. Samo globinska predelava, na primer, globlje ležeče tesnobnosti ali zadržane agresivnosti ali depresivnosti, lahko omogoči, da se psihični dejavniki, ki peljejo k telesnemu obolevanju, onemogočijo in da tako pride do prave spremembe, preobrazbe. Psihoterapija je potemtakem način odkrivanja samega sebe, osvobajanja ran preteklosti, pristneje doživeti in zaživeti samega sebe ter dokončno pozdraviti rano.

»Psihoterapija pomaga ozavestiti omejujoče vzorce in strahove, ki smo jim v svoji notranjosti nenehno izpostavljeni, tudi če se jih ne zavedamo. Ko jih ozavestimo, se jih lahko osvobodimo. S tem pomagamo ranjenemu otroku, ki se zaradi negativne programiranosti skriva v vsakem od nas. Psihoterapija torej ne poudarja le zunanjega razvoja, temveč še bolj notranjega. Ker ta proces temelji na naravnih načelih zdravljenja, naj ne bi obstajala potreba po hitenju in težnji, da bi prišlo do spremembe čimprej. Vzeti si je potrebno dovolj časa in imeti je potrebno tudi pogum, da začne človek razvijati občutek za samega sebe in tako postane bolj zavedajoč samega sebe in duhovne razsežnosti svojega bitja« sklene Hermina Merc.

← Nazaj na vse članke
↑